TRANSSYLVANIEN 1893
Her er så trangt. Jeg må præsentere mig selv.
Mit navn er Thomas Renfield. Jeg er advokat i London.
Min kone og jeg elsker englændere. Ikke også, kæreste?
Jeg er ikke rigtig vant til de transsylvanske veje.
- Jeg føler mig lidt utilpas. - Jeg beder kusken køre langsomt.
Kusk ...
Solen går ned! Vi skal nå frem, før mørket falder på!
Skynd dig! Skynd dig!
Hurtigere! Hurtigere!
Hold fast, englænder!
Ja, jeg forstår, hvad De mener.
Undskyld, kusk ... Kan De sætte farten lidt ned?
Ja!
Tak. Lad bare min bagage være.
Jeg skal videre til Borgopasset i aften.
- Hvad laver De? - For mørkt. Jeg kører ikke videre.
De må gå videre herfra.
- Vil De fortsætte i aften? - Ja, jeg skal op til slottet.
Jeg har aftalt et møde med grev Dracula.
- Dracula! - Dracula!
"Aftalt"?
- Jeg har forretninger med greven. - Nej, nej, nej ... Det må De ikke.
- Hvorfor ikke? - Fordi vi bjergfolk tror ...
... der bor vampyrer på slottet.
- Vampyrer? - Ja, de levende døde.
De stiger op af deres kister om natten.
Ja ...
De tager skikkelse af flagermus eller ulve og gennemborer offerets hals -
- og drikker deres bloood.
- Det må da være overtro. - Nej, madam Ouspenskaya har ret!
- Min søn, tag dette kors med dig. - Nej tak.
Jo, tag korset.
Dets hellige kærlighed og gode ånd -
- vil beskytte dig mod lurende faaaaarer.
- Nej, oprigtigt talt ... Nej tak. - Så tag det dog, for helvede!
Det blir 15 kopek.
Tak skal du haaaa...
Hvis jeg skal gå, kan det ikke være anderledes.
Nej, De må ikke gå. Jeg bønfalder Dem.
De forstår ikke ... Jeg er ventet.
Nå men ... farveller!
Hvad?
Godaften.
Jeg er Thomas Renfield, advokaten fra London.
Jeg har en aftale med grev Dracula.
Åh nej. Du godeste ...
Nattens børn.
Et syndigt svineri.
Jeg er grev ...
... Dracula!
- Kom De noget til? - Nej, den slags gør ikke mig noget.
Følg med.
Følg med, Renfield.
Renfield, nu ingen svinkeærinder.
Jeg kommer med det vuns.
Undskyld, jeg blev opholdt. Det er lidt flovt.
Jeg syntes, jeg så Dem gå gennem spindet, så jeg prøvede selv.
Så tænkte jeg, at jeg måske kunne gå den anden vej -
- men nej, det sad fast hele vejen rundt.
Glem det, Renfield.
Hvis De ikke er for træt, vil jeg gerne drøfte købet af Carfax Abbey.
Ja, selvfølgelig. Jeg har alle papirerne her.
Udmærket.
- Her er en smule støvet. - Ja, sådan kan jeg lide det.
Skriv under her ...
... og her. Sådan.
Tillykke. De er nu den lykkelige ejer af Carfax Abbey.
En kopi til Dem og en til mig. Hovsa!
- Er der noget i vejen? - Nej, jeg skar mig på papiret.
Du godeste.
Bare rolig, jeg har et lommetørklæde her et sted.
Hvor er jeg dog klodset!
Det er slemt. Jeg må have ramt en åre.
Milde moses!
Hvad laver I med møblerne?
Hvad foregår der her? Hvad skal det her betyde?
Hvem er I? Det er altså mit knæ, du sidder overskrævs på!
Her stopper legen! Det gør man altså ikke!
Det gør man ikke! Hører I, hvad jeg siger? Det gør man ikke!
Det gør man ...
Gør det! Gør det! Gør det til jeg segner!
Hvad foregår der her?
Tror I, at jeg er stolt af den slags?
Gå nu, mens jeg gør ham til min slave.
Og hold op med det der.
Renfield, har De det bedre nu? De havde mareridt.
Mareridt? Det var ellers så livagtigt.
To yppige kvinder, der smøg sig ... Hvordan skal jeg beskrive det?
- Har De nogen sinde været i Paris? - Ja.
Lad mig vise Dem en gammel transsylvansk afslapningsmetode.
Se mig i øjnene.
Deres øjenlåg bliver tungere.
De føler ...
Renfield, De falder for hurtigt i søvn.
Jeg har mere at sige.
Vågn op!
Nå. De føler Dem døsig.
Såden en jubelidiot.
Renfield! Nu hører De efter!
Du hører kun min stemme. Fra nu af er du min slave.
Du vil ofre dit liv for min sikkerhed.
Til gengæld vil jeg give dig liv.
Ikke store liv. Insekter, fluer, edderkopper ...
Jeg har hyret et skib, der skal føre os til England. Vi rejser i morgen.
Jeg befaler dig at bringe min kiste sikkert frem.
Ja, herre!
DEMETER MED KURS MOD ENGLAND
Renfield!
- Renfield! - Jeg kommer, herre.
Herre, herre, vær ikke urolig. Jeg hjælper Dem.
Nu har jeg Dem, herre!
De ser forkommen ud. De er helt udtørret.
- De trænger til væske. - Ja, du har ret.
Jeg tror, jeg starter med førstestyrmanden.
LIGET AF KAPTAJN FUNDET PÅ FORLADT FARTØJ
Operaen gør mig så lykkelig. Jeg elsker dens kunst og skønhed.
Ja, min kære. Operaen er vidunderlig.
Musikken er fyldt af kærlighed, had sensualitet og utæmmet lidenskab.
Alt det, jeg med held har undertrykt hele livet.
- Undskyld forsinkelsen, søde pige. - Vi har været urolige, far.
Sæt Dem endelig. Jeg blev forsinket på sanatoriet.
Den mest utrolige galning ankom i dag.
Han er den eneste overlevende på det skib, der drev ind i Whitby havn.
- Kan jeg hjælpe Dem, sir? - Ja, De kan hjælpe mig ...
Dr. Seward sidder i logen der. Jeg må tale med ham i enrum.
Sig til ham, at der er en meddelelse til ham i forhallen.
En meddelelse til dr. Seward i forhallen.
Godt. Gå nu.
En meddelelse til dr. Seward i forhallen.
Og De vil ikke huske noget af det, jeg har sagt til Dem.
Besynderligt.
- Kan jeg hjælpe Dem, sir? - "Kan jeg hjælpe Dem, sir?"
- Hvorfor sagde De det ikke? - Hvilket?
- Det om meddelelsen! - Til hvem?
Glem det. Jeg siger det selv.
For sådan en elendig betjening får man ingen drikkepenge.
- Ingen drikkepenge?! - Nå, det kan De huske?
Har I set her?
Undskyld, er De den dr. Seward, hvis sanatorium ligger i Whitby?
- Ja. - Jeg har lige købt Carfax Abbey.
- Og grunden støder op til Deres. - Ja, ganske rigtigt. Og De er?
De må tilgive mig ...
Jeg er så kendt i mit hjemland, at jeg ofte glemmer at præsentere mig.
- Jeg er grev ... - Dr. Seward.
Der er en meddelelse til Dem i forhallen.
- Hvad er det nu? Typisk ... - Undskyld mig.
- Dracu...la. - Godaften, grev Dracula.
Jonathan Harker, dr. Sewards assistent.
Lucy Westernra og min forlovede, dr. Sewards datter, Mina.
Grev Dracula. Det blir skønt atter at se Carfax' dystre vinduer oplyst.
Ja, huset minder mig altid om det gamle vers:
"Der er højt til loftet, og væggene er kolde."
"Vores latter giver ekko som var de døde der."
Din tankegang tiltaler mig, kære.
Døden er et af mine yndlingsemner.
Vi må mødes og have en lang diskussion ... meget lang.
Nu må jeg desværre gå. Jeg har et vigtigt møde.
Grev Dracula?
Undskyld mig, men De har sådan en smuk ucipital mapilari.
Hvad er det?
Den der.
Tak.
Nu vil jeg trække mig tilbage.
Der er noget ... fremmedartet over den mand.
- Han giver mig åndenød. - Ja ... mig med.
Åh, grev Dracula.
Hvis vi bare kunne have den lange, lange diskussion lige nu.
- Undskyld os, kære du. - Dr. Seward? Jonathan?
- Jeg lå og sov. - Vi hørte en lyd udenfor.
- Måske er det en tyv. - Ja, må vi kigge os omkring?
Gør endelig det.
- Her er der ikke noget. - Heller ikke her.
Sikke en lettelse. Jeg er sikker på, at her ikke er noget at frygte.
Undskyld, kære. Her kan umuligt være nogen ubudne gæster.
- Godnat! - Godnat.
Det er noget galt med låsen, men jeg smækker den eftertrykkeligt.
SEWARDS SANATORIUM
- Renfield! - Ja?
Jeg holder det ikke ud længere. Lyset, skrigene, de stirrende dårer!
Jeg føler mig indespærret. Jeg må ud herfra!
- Genoptag arbejdet, vagt! - Ja, sir!
Kom så, Renfield. De skal til te hos overlægen.
Endelig! Nu vil dr. Seward indse, at jeg ikke er en galning.
Jeg ville ikke satse mine sidste slanter på det. Kom nu.
Bliv her.
- Mr. Renfield er her, dr. Seward. - Godt, lad mig se ham, Martin.
McManus fra vestfløjen er gået helt fra koncepterne.
- Giv ham et lavement. - Et lavement?
Det giver ham en følelse af at have udført en bedrift.
Ja, sir.
Det var pænt af Dem at komme.
- Hvordan føler De Dem i dag? - Normal, fuldstændig normal.
Må jeg spørge Dem, hvorfor jeg er indlagt her, dr. Seward?
- Vi ville bare tage et par prøver. - Det er helt i orden.
- Men som De ser, har jeg det godt. - Absolut.
- Er De sulten? Værsgo. - Sikke en overflod.
Jeg sagde netop til Ma... Hvad var det?
De tog noget fra bordet og stoppede det i munden.
- Det lignede et insekt. - Det var et hindbær.
Hindbær? Vi serverer ikke hindbær.
Så må det have været en rosin fra en muffin.
- Se, der mangler en rosin der. - Nå, så der mangler en der ...
Fjollet af mig. Jeg må se syner.
Nu gjorde De det igen. De stoppede et insekt i munden. En edderkop.
- Nej, jeg gjorde ikke. - Jo, De gjorde.
De tog en edderkop i luften og spiste den!
En edderkop?
Det er jo absurd.
- Hov ... Jeg tabte min gaffel. - De kastede den!
Hvad er der i vejen med Dem? Mr. Renfield, hvad laver De?
- Jeg fandt den! - Det her er meget upassende.
Undskyld afbrydelsen.
For Guds skyld! De spiser jo insekter direkte fra jorden!
- Hvor får De den idé fra? - Et af dem prøver at komme ud.
- Ud af min mund? - Ja, den vrikker og snor sig.
- Må jeg være her! - Staklen kæmper for sit liv!
Hvis De bliver ved med at vrøvle, bliver jeg nødt til at gå.
Det er Dem, der vrøvler.
Hej, lille ven. Vær ikke bange.
- Den er rent gal. - Jeg gør dig ikke noget.
Jeg vil bare tage dit liv.
Martin! Martin!
Spændetrøje og lavement!
Vent! Lavementet først og så spændetrøjen.
- Ja, sir. - Liv! Liv!
Lucy, din dovenkrop. Klokken er ti, og hestene er sadlet og parate.
Jeg tror ikke, jeg kan stå ud af sengen i dag, Mina.
Jeg havde nogle forfærdelige drømme.
- Jeg føler mig helt tom. - Du er bleg. Du ser udmattet ud.
- Far må hellere kigge på dig. - Ja, måske.
Far, det er Lucy ...
- Hvad er der med hende? - Hun er helt bleg og febril.
Bleg og febril? Jeg må hellere se til hende.
Jeg har givet dig et opiat, så falder du nok i søvn.
Der er ingen tegn på infektion. Og du ved ikke, hvor mærkerne er fra?
Et insekt? En edderkop, måske? Husker du, om du er blevet bidt?
Nej ... men jeg havde en drøm.
Jaså? Om hvad?
Jeg husker ingenting.
Hun sover. Jeg må tilstå, at jeg er helt på bar bund.
Jeg vil tillade mig at kontakte professor Abraham van Helsing.
- Han er jo metafysiker og filosof? - Og læge.
Han er ekspert i sære sygdomme. Han er nok vores eneste udvej.
Sæt dig i kontakt med ham, far. Straks!
OBDUKTIONSFORELÆSNING VED PROF. VAN HELSING
Mine herrer, De skal nu overvære Deres første obduktion.
Det er ikke usædvanligt, at nye elever føler sig ilde til mode -
- under obduktionen.
Så her skiller vi vore fremtidige læger -
- fra dem, der bare vil lege doktor.
Vi starter fra begyndelsen.
Først afdækker vi liget.
Vi lægger et snit fra lysken -
- til den øverste del af brystet. Sådan her.
Når jeg åbner bugvæggen, vil De kunne se -
- at alle organer har ændret sig fra en frisk lyserød farve -
- til en kvalmende grøn.
Vi skal undersøge organerne for at finde dødsårsagen.
Så ...
Her, send videre. Bare rolig. Der er nok til alle.
Ingen er på benene mere.
Hallo! Jeg er stadig oprejst, professor van Helsing.
Woodbridge, ikke sandt?
Kom nærmere, Woodbridge. Tillykke. De er standhaftig.
Skal vi kigge lidt på hjernen?
Først knuser vi kraniet.
Sådan?
Her har De menneskehjernen i al sin nøgenhed.
Undersøg den.
En god formiddags arbejde.
Kom ind!
Professor! Ti ud af ti!
Ja, jeg kan stadig mit kram.
- Jeg har en besked fra dr. Seward. - Dr. Seward? Hvad vil han?
De bedes komme til Whitby omgående. Det er en nødsituation.
En nødsituation?
Ja, sir. En nødsituation.
Nu er jeg vågen.
Men det er jo dagslys. Det er umuligt!
Det er nok miss Lucys unge blod, der stadig er i min krop.
Kan hun have helbredt mig?
Ja, hun har helbredt mig.
Nu kan jeg være ude både dag og nat!
Det er så lyst ...
... så farvestrålende, og solen er så varm.
Hej, unge turtelduer. Jeg mærkede duften fra jeres medbragte mad.
- Må jeg smage et stykke kylling? - Selvfølelig, sir.
- Lidt vin, sir? - Jeg drikker aldrig ... vin.
Hvad pokker! Lad mig prøve.
- Det er godt! - Herre, herre!
Se, Renfield, Jeg drikker vin og spiser kylling.
- Hvad laver De ude i dagslyset? - Rolig, Renfield. Jeg er helbredt!
Nej, slet ikke. Se.
Jeg begik en fejltagelse. Jeg må tilbage til min kiste.
Det er nat. Så var det ikke virkeligt.
Jeg havde en ond dagdrøm.
Hun har tre små stikmærker på sin hals.
Tre?
To. Hun har to små stikmærker på sin hals.
- Hvad betyder det, professor? - Mine herrer ...
Det, jeg siger nu, vil rokke ved alt det -
- De holder helligt i lægevidenskaben.
Vi er trådt ind i det overnaturliges grænseland.
- Det overnaturlige? - Det overnaturliges grænseland?
Ja! Lucy er blevet angrebet af et væsen, der stiger op af graven -
- og suger blod fra de levende -
- for at forlænge deres egen djævelske eksistens.
Hvad vi har at gøre med her ...
... er ... en vampyr!
- En vampyr? - Vampyr? Hvad er det, De siger?
Jeg siger "vampyr".
Det hører da ikke hjemme i moderne videnskab.
Moderne videnskab! Vås! Hun har mistet en masse blod, ikke sandt?
Men se ... Se!
Hvor er al blodet forsvundet hen?
Se på linnedet og natkjolen. Kan De se noget?
Hvordan forklarer Deres videnskab det?
Kan De forklare det? Kan De?
- Jeg kan ikke forklare det. - Ingen kan forklare det!
Skal vi tro, at et væsen fløj ind gennem vinduet -
- bed Lucy i halsen og drak hendes blod?
Nemlig.
Og i aften ... vil det usle kryb vende tilbage.
Den vil suge alle hendes livsvæsker ud -
- til den har tømt hende til sidste dråbe.
Hvis hun dør som offer for dette frygtelige væsen -
- så bliver hun selv som det.
- Hvad? - Så bliver hun selv som det!
Hvordan kan vi beskytte hende mod denne dæmon?
Seward?
Har du nogle bøger om det okulte?
- Her er de. - Har du "Transsylvansk folketro"?
Har du "Teorien og teologien om de levende døde"?
- Har du "Prags vampyrer"? - Nej.
- Har du "Nosferatu"? - Ja, vi har "Nosferatu".
- Den kom med posten i dag! - Giv mig den!
- Det er muligt at beskytte hende. - Hvordan?
Væsenet tåler ikke hvidløg.
"Dets rensende virkning er en forbandelse -"
"- for vampyrens besudlede sjæl."
Jeg må have flyttet kisten ... eller lyskronen.
Vi har båret dig ned i nærheden af os. Vi er lige inde i biblioteket.
Se nu at få sovet i nat, så De kan komme til kræfter igen.
- Kun sådan kan De komme Dem. - Har hun brug for et lavement?
Kom, vi går.
Sov godt, miss Lucy. Hvidløgene vil beskytte Dem.
Hvidløg!
Renfield.
- Renfield! - Herre?
Tiden er kommet til at tjene din herre.
Kom! De geskæftige idioter.
De prøver at forhindre mig i at komme ind i miss Lucys værelse.
- Jeg vil tage ... - Vent lidt, herre.
- Sådan. Jeg er lutter øren. - De har hængt hvidløg i værelset.
Hvad kan jeg gøre, herre? Jeg er låst inde her.
Tror du ikke, jeg kan få dig ud herfra?
Tror du, et par tremmer kan holde mig tilbage?
Jeg begynder at få hovedpine.
Hvor vover de at prøve kræfter med mig?
Jeg, der behersker mørkets magter.
Jeg, der hidkalder nattens dæmoner.
Jeg, der har besejret hver eneste fjende gennem århundreder.
Jeg, der ...
Renfield? Jeg taler til dig.
- Undskyld, herre. - Kom.
Vi har meget at udrette og kun en stakket frist.
Skynd dig nu, Renfield.
Renfield. Du skulle have brugt nedløbsrøret.
- Jeg kan flyve. Det kan du ikke. - Det er da klart!
- Kom nu. - Han flyver. Det gør jeg ikke.
Han flyver. Det gør jeg ikke!
Renfield, din idiot.
- Tag ham, Harker! - Jeg er svag. Jeg lod mig friste!
- Hvad gjorde han? - Han løftede lagenet og så på mig!
Sådan en pervers mandsperson. Martin!
Før ham tilbage til cellen og giv ham et du-ved-hvad.
Nej, ikke endnu et lavement!
Jo igen og igen! Til De kommer til fornuft!
Jeg lukker vinduet.
- Godt, min dreng. Er alt vel? - Hvis det ikke var for det hvidløg!
- Van Helsing insisterer på det. - Åh, Gud!
Lucy, jeg befaler dig ...
Luk vinduet op!
Kom!
- Ind med dig, perverse stodder! - Jeg så ikke noget!
Jeg så det hele!
- Det er Lucy! Hun blev angrebet! - Vent her.
- Hvordan har hun det? - Hun er død.
Død? Vampyren har taget alt hendes blod.
Jeg sagde, hun ikke måtte forlade hvidløgenes tryghed.
Nej, nej, nej! Det er fuldstændig meningsløst!
Vi må drive en pæl gennem hendes hjerte!
Ellers vender hun tilbage for at suge blod fra de levende!
Lucy var min myndling! Du får ikke lov at lemlæste hendes krop!
Dr. Seward. Bør vi i det mindste ikke stå vagt ved hendes grav?
Nej! Jeg nærer alvorlig tvivl til hele denne vampyrteori.
Hvem i hele England kunne med rimelighed tænkes at være vampyr?
- Grev Dracula. - Ja, måske.
Hvad? Hvad grynter du af?
Grev Dracula! Vi talte netop om Dem ... i positive vendinger.
Undskyld, jeg forstyrrer. Det faldt mig for øre, at miss Lucy er død.
- Jeg ville vise min deltagelse. - Tak, det gør os alle meget ondt.
Må jeg præsentere professor Van Helsing fra London -
- ekspert i sjældne sygdomme samt teologi og filosofi.
- Og gynækologi. - Giver du dig også af med det?
Van Helsing, Deres navn er også kendt i Transsylvanien.
Grev Dracula, interessant!
Nedstammer De fra Vlad Tepes, den første Dracula?
- Tepes? - Ja, det betyder "spidderen".
Han var en blodtørstig slagter, der plagede de stakkels bønder.
Han huggede deres hænder af, stak deres øjne ud -
- inden han spiddede dem på jernstænger.
De var selv ude om det.
Hvordan i alverden kan man gøre sig fortjent til den behandling?
Vi har et ordsprog i vores land:
De siger også:
Meget imponerende, van Helsing! De taler oldmoldavisk.
Nuvel, mine herrer. Jeg vil trække mig ...
... tilbage.
Jeg mærker, van Helsing, at De gerne vil have det sidste ord.
Men jeg vil ikke deltage i sådan en barnlig aktivitet.
Som om jeg går op i, hvem der får det sidste ord!
Det er sent. Vi må fortsætte denne samtale en anden gang.
- Godnat. - Godnat!
Magen til arrogance!
Man forstår, hvorfor det dekadente aristokrati er ved at uddø -
- i de dele af verden.
Mine herrer, arbejdet er ikke tilendebragt.
Vampyren er stadig iblandt os. Husk, han er listig.
Han har århundreders visdom, og han giver aldrig op.
Den mand giver aldrig op!
- Han giver aldrig op ... - Hvad tænker De på, professor?
- Hvornår flyttede grev Dracula ind? - For en måned siden.
Og hvornår viste miss Lucys symptomer sig?
Siger De, at grev Dracula er vampyren?
- Ja ... og nej. - Hvad siger De så?
Jeg siger nej, men hælder til et ja.
- Siger De ja? Mener De nej? - Ikke nødvendigvis.
- De er I tvivl? - Nej, min teori stemmer!
- Hvilken teori? - Teorien om ja eller nej.
Godnat, min skønne.
Må englekor synge dig til ro.
Hjælp mig!
Hvad var det?
Hjælp mig! Der er så mørkt herinde.
- Hvem er derinde? - Jeg lever!
Han har begravet mig levende!
Ved alle himlens magter.
Rolig, frøken. Jeg kommer.
Bevar mig vel! Sikke dog en alvorlig fejltagelse.
Hjælp mig. Jeg fryser så forfærdeligt.
Det skal nok gå. De lever!
Hvad laver du, Jonathan?
Jeg vil stå vagt ved Lucys grav, som professoren foreslog.
- Du tror da vel ikke på vampyrer? - Jeg ved ikke, hvad jeg skal tro.
Men hvis van Helsing har ret, vil jeg aldrig tilgive mig selv.
Gør, som du vil, men det er spild af tid.
Fjollerier.
Du godeste Gud!
Jonathan ...
- Lucy? - Følg med mig, Jonathan.
Du har altid villet have mig, og jeg har altid villet have dig.
Nu kan vi endelig være sammen.
Lucy, jeg er forlovet med Mina ... og du er død.
Jeg er ikke død, men udød ...
Ja, men jeg er ikke uforlovet ... Tak.
Lad mig kysse dig, Jonathan.
Lad mig vise dig den dybe, rå lidenskab af utøjlet ...
- ... seksuel vildskab. - Men, Lucy. Jeg er britisk.
De er de her også.
Lucy ...
Nu kan vi være sammen for altid.
Vig tilbage!
Vig tilbage, du nattens uhellige dæmon!
- Efter hende! Nu har vi chancen. - For hvad?
For at tilintetgøre hende, min dreng. Hun er i sin krypt. Kom!
- Herregud! Nu er hun død. - Nej, det er hun ikke.
- Lever hun? - Hun er "Nosferatu".
- Er hun italiener? - Nej, hun er levende død.
Dømt til for evigt at jage de levende som et vildt dyr.
- Hvad skal vi gøre? - Vi skal give hendes sjæl ro.
Det kan vi kun gøre ved at drive en træpæl ...
- ... gennem hendes hjerte. - Hvor forfærdeligt.
- Er der ingen anden udvej? - Jo, en ...
Vi kan halshugge hende, fylde munden med hvidløg -
- og flå ørerne af hende.
Giv mig pælen.
Nej, det kan jeg ikke. De gør det.
Det skal gøres af en, der elskede hende.
- Jeg syntes bare om hende. - Det er godt nok. Tag den her.
De kan godt gøre det.
Placer spidsen lige over hendes hjerte -
- og slå så hårdt, De kan.
Vent!
Nu!
Du godeste gud!
Et blodbad!
Hun har jo lige spist.
- Hun rører på sig. - Slå igen!
- Nej, det kan jeg ikke. - Hvor meget mere kan der være?
Kom nu.
Nu er hun næsten død.
Hun er død nok.
- Det her er jo forfærdende. - Ja, De har ret.
Vi skulle have dækket af med aviser.
Hvad har jeg gjort? Hvad har jeg gjort stakkels Lucy?
De har befriet hende. Nu hviler hun i fred for altid.
- Her. Det kan De tørre dig i. - Tak.
Åh, stakkels Lucy.
Stakkels, stakkels Lucy.
Her.
Behold det.
Essie ... Essie!
Dine øjenlåg bliver tunge. Du føler dig søvnig.
Sov.
Mina ...
Mina, luk øjnene op.
Rejs dig, Mina.
Gå mod døren.
Mina, du står i påklædningsværelset.
Luk døren op og kom ud.
Gå mod terrassen.
Pas på marokko...
... puden!
Rejs dig op. Nej, ikke dig. Sæt dig.
Nej, ikke dig, du sætter dig.
Du rejser dig op. Nej, sid ned.
Nej, rejs dig op.
Du går til terassedøren, og du sover videre.
Se jer for!
Vent, jeg kommer.
Sluk lyset, så ingen ser mig.
Du skal være min brud i al evighed.
Vi skal dele den udødelige kærligheds lidenskab.
- Jeg glæder mig vildt! - Ikke dig!
Du skal være min brud i al evighed. Vi vil dele den udødelige kærlighed.
Sikke en aften, min dreng.
Sikke en aften!
- Hvad har du dog været ude for? - Alt.
Professor van Helsing havde ret.
Lucy steg op fra sin grav og angreb mig.
Men endelig har hun fået fred.
- Skulle Lucy have været vampyr? - Ja.
- Hvor er Mina? - Hun sover. Essie er hos hende.
Så vil jeg våge uden for hendes dør.
- Skal du ikke lige vaskes først? - Jo, det har De ret i.
Har du noget imod at tage køkkenindgangen?
Tak. Hvorfor er han dækket af blod, mens du ikke har fået en dråbe?
Jeg har deltaget i spidninger før. Jeg ved, hvor jeg skal placere mig.
Alt i livet handler om placering, placering, placering ...
Og nu skal vi danse kærlighedens dans.
Dygtig pige.
Nishtai!
Ingen sugemærker!
Mina?
Jonathan.
- Burde vi ikke vække hende? - Jo, du har nok ret.
- Essie. - Hov ... jeg faldt vist i søvn.
Men det er jo morgen!
Det ene øjeblik var jeg lysvågen -
- det næste føltes det, som om en mørk sky lagde sig over mig.
- Har De det godt? - Ja, fint. Alle er jo i god behold.
Tiden flyver. Jeg må hellere lave morgenmad.
Av! Hvorfor har jeg så ondt i ryggen?
Jonathan ... Jeg havde den mest fantastiske drøm i nat.
Jeg føler mig så anderledes.
Du ser anderledes ud, Mina.
Kom ...
Sæt dig her hos mig.
Nærmere.
Nærmere, dit lille fjols.
Kæreste, vi kender hinanden så godt, men vi har aldrig ...
... udforsket hinanden.
- Gudskelov for det. - Jeg er ikke den Mina, du kendte.
- Hvad mener du, kæreste? - Jeg vil bede dig om en tjeneste.
- Sig frem, min kæreste. - Godt.
- Rør mig her. - Det gør jeg da ger...
Hvad er det, du siger?
Godt, du behøver ikke røre ved mig.
- Jeg kan røre ved dig. - Nej!
Vil du straks holde op, Mina!
Hvad går der af dig? Nu går jeg.
Nej, du må ikke gå! Du har ret.
Der er noget, der tvinger mig til at sige ting, jeg ikke vil sige -
- og gøre ting, jeg ikke vil gøre. Jonathan, du må hjælpe mig!
Selvfølgelig, Mina. Hvad kan jeg gøre?
Tag mig her!
Godmorgen, Mina. Har du sooo...
Slip mig, Jonathan!
- Ja! Slip hende! - Undskyld, sir.
- Du burde skamme dig! - Men hun tvang mig.
- Passer det, Mina? - Nej, far.
Han begyndte pludselig at befamle mig.
- Hun bad mig røre ved den. - Harker! De er jo pervers!
Jeg tog dig til mig. Jeg gav dig mad og vin, men det er ikke nok for dig!
Efter kun 5 års forlovelse har du den frækhed at røre ved min datter.
- Ud! - Men, sir ...
- Hvad foregår der her? - Unge Harker rørte ved min datter.
Hun tvang mig. Hun opfører sig, som om hun er forhekset.
Forhekset? Nydeligt tørklæde, miss Mina.
Ja, det var lidt køligt til morgen.
Undskyld mig.
Må jeg få lov at se?
- Tænkte jeg det ikke nok? - Som Lucy!
Det er ingenting. Jeg stak mig, da jeg hæftede et sjal.
Ser man det? Jeg har noget til Dem, miss Mina.
- En gave? - På en måde. Ræk mig din hånd.
Værsgo.
Mina!
Se her.
- Hvad er det? - Beviset, min ulyksalige ven.
Din datter er blevet besat af en vampyrs ondskab.
Vi må finde vampyren, før hun møder Lucys skæbne.
- Men hvem er vampyren? - Van Helsing mistænker Dracula.
Det kan også være Renfield. Han åd insekter og bøjede cellens tremmer.
- Det kan være hvem som helst. - Der findes en sikker måde ...
... at afsløre en vampyr.
Jeg spiller med, men jeg synes, dette bal er smagløst.
Lucy er død, og Mina ligger syg.
Ballet har stået på i en time. Grev Dracula dukker vist ikke op.
Jeg håber, du tager fejl, min dreng. Jeg vil gerne møde Dracula i aften.
- Mon han aner uråd? - Godaften.
Blev de forskrækket?
- Skal jeg tage Deres kappe, sir? - Nej, men De kan tage min hat.
Tak.
Vi var bange for, at De ikke ville dukke op.
Jeg går ikke glip af en gallafest!
Jeg holder altid mine aftener ledige til nye oplevelser.
Miss Mina ... Hun ser aldeles bedårende ud i aften.
Bliver De syg af jalousi, hvis jeg beder hende om en dans?
Hvis jeg skal være helt ærlig ... På ingen måde.
Tak.
Herre, De er her!
Kald mig ikke "herre". Hvad laver du her?
Det ved jeg ikke. De inviterede mig.
- Der er ugler i mosen. - Hvor?
Renfield, hvis jeg bliver afsløret, må vi flygte.
- Så møder jeg Dem ved Carfax. - Nej, det er for farligt.
Der vil de lede først.
Jeg har flyttet min kiste til det forladte kapel på toppen af klinten.
- Og du kommer alene. Forstået? - Ja, herre.
- Kald mig ikke "herre"! - Nej, her...
Godaften, miss Mina! Må jeg få fornøjelsen af en dans?
Kan De ikke se, vi drikker et glas sammen?
De har drukket ud.
- Ja, det har jeg også. - Kom, miss Mina.
- Martin! - Javel!
Nu!
Han er usynlig! Hvordan er det muligt!
En vampyr har intet spejlbillede.
Hun klarer sig rigtig godt uden ham, ikke?
Vi må jo være dygtige! Nu skal de få noget at se på!
- Spil en czardas! - Czardas!
De elsker det.
Kom så! Den store finale!
De er en meget vis mand, Van Helsing -
- af en, der kun har levet en enkelt menneskealder.
Grib ham!
Herre, herre!
Jeg mener ... Hr.! Hr.!
Hvor tror du, du skal hen?
Professor!
Vi må finde ham før solopgang.
- Hvorfor inden solopgang? - Han tåler ikke sollys.
Han gemmer sig om dagen.
Kom, ellers mister vi miss Mina for altid.
Kom så, din myresluger.
- Vi har gennemsøgt Carfax. - Hvad kan vi gøre? Hvor er han?
Det ved jeg ikke ...
Renfield! Vi må løslade Renfield. Han er vort eneste håb.
- Han kaldte Dracula "herre". - Sagde han ikke "hr."?
Det var for at narre de mindre begavede. Undskyld.
Ja, så vil Renfield føre os direkte til Dracula.
Og vi følger efter. Denne vej.
Her kan du ligge, til du rådner.
- Du er på fri fod igen. - Fri? Hvorfor? Hvordan?
- God opførsel. - Jeg har kun været her et øjeblik.
Ja, men i det øjeblik har du opført dig eksemplarisk.
Kom nu.
- Pas på trappen. - Nu kommer jeg, herre!
Selvfølgelig! De tror, jeg fører dem til min herre.
Jeg lurer dem.
De er rystet af.
De herrer, vi har heldet med os. Han er jo debil.
Kom!
Herre! Nu er jeg her.
- Blev du ikke forfulgt? - Nej, jeg rystede dem af mig.
- De aner ikke, hvor jeg er. - Han er i kapellet!
- Du førte dem lige hertil, dit fæ. - Jeg vidste det ikke! Tilgiv mig.
- Straf mig! - Få dem væk! Jeg har ikke tid.
- Nej. De skal straffe mig! - Ikke nu!
Men jeg svigtede Dem, herre. Jeg er en umulius, der har forrådt Dem!
Gør mig fortræd!
Okay.
Godt, herre.
Godt.
Okay, nu er det nok.
Hvorfor?
Deroppe!
- Den er låst! - Slå den ind!
- Læg hele jeres vægt i. - Doktor?
De kommer for sent. Snart vil du være min brud i al evighed.
Fortsæt sådan! Mere kraft i!
Hængslerne giver sig.
Duk dig, Jonathan!
Vig tilbage! Find en pæl, Jonathan.
En skarp træpind. Hvad som helst! Vig tilbage!
Godt.
Bor den ind i hans hjerte!
Pas på!
Din arrogante dødelige!
Du er i min verden nu og kommer ikke herfra levende.
Jeg skal knuse dig!
Derefter vil jeg besidde hende, du elsker højst -
- og intet i hele verden kan standse mig!
Som straf skal du se på, når Mina og jeg fuldbyrder vores ægteskab.
Grib ham! Han slipper væk!
- Hvor blev han af? - Han er deroppe.
Fanger vi ham ikke, er alt tabt!
Herre, denne vej!
Renfield, dit røvhul!
- Hvor er jeg? Hvor er Dracula? - Han er død.
Nu er du fri. Tak, gode Gud!
Nu er du min egen søde, uskyldige Mina igen.
Og jeg har dig, min elskede Jonathan, at takke for det.
Og nu, min elskede ...
... vil jeg følge dig hjem.
Herre ...
Jeg er så ked af det.
Tilgiv mig.
Sådan. Nu begynder De at komme til hægterne.
Deres herre er forsvundet for evigt. Nu er De Deres egen herre.
- Er jeg? - Ingen skal beherske Dem igen.
De har ret.
- Kom nu, Renfield. - Ja, herre.